Realusis buto pirkimo - pardavimo vadovas
2007-05-02 19:16 Peržiūros : 9965 Spausdinti![](/f/image/filename/0/0/7580/pasnotara.jpg)
Tikriausiai kiekvienas sutiks, kad tai vienas didžiausių gyvenime stresų, bet ne kiekvienas žino, kokie „keleliai“ jo laukia.
Situacija paprasta: reikia parduoti 2-jų kambarių butą ir pirkti 3-jų.
Parduoti ar pirkti be tarpininkų šiandien atrodo nešiuolaikiška. Tereikia patalpinti savo skelbimą internete ir kaipmat prisistatys padėjėjai, t.y. nekilnojamo turto agentūros, kurios mielai pasisiūlys (be išankstinio mokesčio) padėti parduoti.
To nereikia bijoti, nes (kaip vėliau įsitikinau) tam tikrą naštą nuo tavo pečių agentūra prisiima : padeda sudaryti sutartis, nusako veiksmų eigą, duoda tvarkytinų dokumentų sąrašą, suveda su reikiamais asmenimis ir šiaip... palaiko morališkai. Už tai agentūra tiesiog deda antkainį.
Gerą pusmetį, maždaug kartą per savaitę į namus ėjo įvairiausi interesantai . Ir štai, vieną dieną sulaukiau tikrų pirkėjų.
Dabar buvo mano eilė ieškoti. Svajonių butą radau greitai, irgi internete, ir per agentūrą. Preliminarios sutartys sudarytos, pasirašytos nedelsiant, piniginiai užstatai palikti, viskas lyg ir tvarkoj.
Kitas žingsnis – paskola. Iki reikiamos sumos pritrūko. NEMANYKIT, KAD VISI BANKAI MALONIAI IR OPERATYVIAI SUTEIKS JUMS FINANSINĘ PAGALBĄ. Čia reikia nusiteikti LAUKTI, net jeigu daugiau negu akivaizdu, kad tavo pajamų užtenka. Tas „gumos tempimas“ davė ir naudos : susisiekiau su keletu kitų bankų ir sužinojau, kad skolinantis ne itin didelę sumą (iki 200‘000 Lt) skirtumas tarp geriausių sąlygų ir blogiausių ne toks didelis, dėl kurio būtų verta blaškytis. Tad nusprendžiau bendradarbiauti su tais, kas pirmas duos galutinį atsakymą.
Gavau ... po dviejų savaičių nuo dokumentų pridavimo. Toliau – vėl tyla.
Kitas etapas : pažymų rinkimas, kad esi neskolingas. Komunaliniai patarnavimai, elektra, dujos, telefonas, internetas : visa tai pakankamai nesunku, bet laiko „suryja“.
Viena laimė, kad yra internetas ir apie gręsiančias pažymas gali iš anksto sužinoti. Beje, Registrų Centras irgi pasistūmėjo. Dabar galima reikalingiausią pažymą sandoriui užsisakyti internetu, ką siūlosi padaryti pats notaras (anoks čia darbas), kad bent iš dalies pateisintų savo solidų atlygį.
Dar vienas įdomus barjeras : jei turi nepilnamečių vaikų ir neturi kito nekilnojamojo turto, pasiruošk susitikimui su TEISĖJU. Geriausia pirma pasiskambinti savo apylinkės teismui ir susižinoti, kokių dokumentų reikia. Tuomet su šiais dokumentais eini į administraciją ir pildai prašymą (griežtai pagal formą). Administratorei peržiūrėjus visus popierius paaiškės, kad trūksta tokios tai ir tokios tai kopijos. Sukandi dantis ir pristatai tokią ir tokią tai kopiją. Iš antro - trečio karto pavyksta „prastumti“ pundelį dokumentų. Gauni teisėjo telefono numerį ir turi paskambinti kitos dienos pavakarę.
Paskambinęs sužinai, kad teisėjas nori matyti dar ir banko pažymą (kurią nežinia kada duos), kad gaunu paskolą, sutuoktinio ir mano atlyginimų išrašus ir pilnas preliminariųjų sutarčių kopijas (o ne jų pirmuosius puslapius, kuriuos padauginau naiviai pagalvojęs, kad užteks - juk viskas ten matyti).
Žodžiu, darbui pateisinti, teisėjas neleis vienu kartu sutvarkyti šio reikalo, ir tu nepaaiškinsi, kad butą keičiu tam, jog pagerinčiau šeimos gyvenimą, kad aš neasocialus, uždirbu ir myliu savo vaikus.
Gavę iš banko galutinį atsakymą nedelskite ir užsisakykite nekilnojamojo turto agentūroje vertinimą buto, kurį įkeisite bankui. Kai bankas, išduodamas paskolą, beveik nerizikuoja, pakankamas preliminarus įvertinimas kainuos nuo 150 Lt. Tuomet reikia lėkti į banką ir prašyti garantinio rašto (dėl paskolos davimo). Su šiuo raštu galima pradėti pirkimo-pardavimo procedūrą jau notaro biure, prieš tai nepamiršus išsiimti pažymą sandėriui iš Registrų centro (nuo 25 Lt). Akyse pasidaro šviesiau, nes pradedi nujausti kažkokią pabaigą.
Atsiimant iš banko garantinį raštą mane perspėjo, kad artimiausiu metu savo sąskaitoj turėčiau 400 litų , jų reikės paskolos administravimo mokesčiui. Supratau. Tada iš manęs paprašė 20 litų už garantinį raštą. Dėjausi labai nustebęs, kad neužtenka tų keturių šimtų.
Laimingas, su garantiniu raštu lekiu į teismą, priduodu kopiją ir tai, ko papildomai prašė teisėjas. Dienos pabaigoje pasiskambinu ir sužinau, kad teisėjo tris dienas nebus. Kitą dieną „purtau“ teisėjo sekretorę : ką daryti ? Išgirdus mano pavardę pareiškia, kad prašymas atmestas.
KAIP !?
Dėl to, kad per penkias dienas neatnešiau trūkstamų pažymų.
Kad nors kas būtų pasakęs apie penkias dienas! Kol lauki vienos pažymos, nebegalioja kita. O juk stengiesi viską daryti kuo greičiau. Dabar turiu teisėjui pateikti prašymą iš naujo, ir ,kadangi esu jau „muštas“, elgiuosi išmintingai (jei taip galima būtų pavadinti) : pasiruošiu iš naujo visus visus popierėlius, kuriuos jau pridaviau (maža ką) ir su nauja viltimi atiduodu teismo priimamajam langeliui.
Šį kartą paskyrė kitą teisėją, ačiū viešpačiui, pasirodė normalus, netgi labai žmoniškas. Tačiau vis vien negalėjau atsikratyti jausmo, jog esu kažkuo nusikaltęs. Tačiau pažymą per kelias dienas susiveikiau. Maniau, kad tai pats didžiausias padarytas darbas.
Dar vienas svarbus dokumentas – pažyma sandoriui. Internetu užsisakiau Registrų centre prieš 10-šimt dienų (per 7 darbo dienas – kainuoja 25 Lt). Gaunu atsakymą suėjus terminui : „galite atsiimti pažymą, reikia sumokėti 50 Lt“.
Pasipiktinimo laiškas nepadėjo, paaiškinimo nesulaukiau. Išliejęs ant bendradarbių emocijas susikaupiau, atsispausdinau el. užsakymą (kaip įrodymą) ir išsiruošiau atsiimti pažymos.
Registrų centras, nors jau nebe tas – tarybinis, be vis tiek dvelkiantis valstybinės organizacijos kvapu, pasitiko (kaip ir tikėtasi) eilėmis. Kol laukiau, prisižiūrėjau ir labiau nuskriaustų žmonių, tai mane šiek tiek nuramino. Gavęs pažymą sužinojau, kad papildomi 25 litai – už buto vertės perskaičiavimą . Nutariau netriukšmauti, juk tuoj tuoj pabaiga (naivuolis).
Galų gale – pas notarą ! Pristačiau reikalingas pažymas, sutariau su visom pusėm dėl datos ir pirmyn.
Užbėgdamas įvykiams už akių pasiskambinu į banką (išduodantį man paskolą) - noriu susiderinti dėl buto įkeitimo procedūros, be šito pinigų juk negausi. STOP.
Gerbiami šito straipsnio skaitytojai, tai, ką dabar išgirsite – tikrų tikriausia tiesa. Banko vadybininkė pareiškia, kad DABAR REIKIA:
Registruoti nusipirktąjį būstą Registrų centre
Mokestis už nuosavybės teisės į būstą įregistravimą Nekilnojamojo turto registre per 10 dienų
Statinio, buto ar patalpos vidutinė rinkos vertė | Atlyginimo dydis |
Iki 50 000 | 16 |
Nuo 50 001 iki 100 000 | 25-50 |
Nuo 100 001 iki 200 000 | 50-95 |
Nuo 200 001 iki 500 000 | 95-215 |
Nuo 500 001 iki 1 000 000 | 215-390 |
Daugiau kaip 1 000 000 | 390-1000 |
Taikomas antkainis: | per 1 darbo dieną – 100 proc. per 2 darbo dienas – 50 proc. per 3 darbo dienas – 30 proc. |
Apylinkės teismo sprendimas leisti įkeisti būstą
Reikalingi pateikti dokumentai:
- Jūsų ir sutuoktinio pasus;
- Nepilnamečių vaikų gimimo liudijimus;
- Santuokos (ištuokos) liudijimą;
- Pažymas apie darbo užmokestį;
- Kredito sutartį;
- Būsto pirkimo – pardavimo sutartį;
- VĮ Registų centro išduotą pažymėjimą apie nuosavybės teisės įregistravimą;
- Jūsų ir sutuoktinio pažymas iš Gyventojų registro tarnybos apie deklaruotą gyvenamąją vietą ir šeimos sudėtį;
- Laisvos formos prašymą apylinkės teimui.
Įkeičiamo turto draudimas
Jei turtą draudžia bankas: Metinis mokestis 0.08 proc. nuo rinkos vertės, nustatytos nepriklausomų turto vertintojų (jei tvarkoma banke).
Įkeisto turto civilinės atsakomybės draudimo administravimo mokestis vieneriems metams (klientui pageidaujant):
ERGO | Lietuvos draudimas | |
Kai draudimo suma – 10 000 LTL | 36.50 LTL | 36.50 LTL |
Kai draudimo suma – 30 000 LTL | 47.45 LTL | 54.75 LTL |
Kai draudimo suma – 50 000 LTL | 54.75 LTL | 65.70 LTL |
Hipotekos lakšto tvirtinimas
Kreipiantis reikia turėti visus dokumentų (pirkimo pardavimo sutartys, dovanojimo sutartys, pažymos, pažymėjimai, žemės planai ir kt), susijusių su įkeičiamu turtu (butais, namais, žeme, sodybomis, sodo namais), originalus, asmens tapatybės dokumentus, santuokos ar ištuokos liūdijimus, teismų sprendimus (originalus), pažymas (kiekvieno iš įkeičiamo turto savininko ir sutuoktinio atskirai) išduotas Gyventojų registro tarnybos).
Vertinama atsižvelgiant į VĮ “Registrų centras” pažymoje nurodyta turto vertę.
Mokestis litais (+ apie 50 LTL už kopijas) | |
iki 30 000 | 50 |
30 000 - 70 000 | 100 |
70 000 - 100 000 | 150 |
100 000 - 200 000 | 200 |
virš 200 000 | 300 |
Ir tik tada pinigų pervedimas.
Visa tai turi suspėti padaryti per mėnesį, toks terminas paprastai įrašomas notaro pirkimo-pardavimo sutartyje. Jei nuo tavęs priklausytų, dešimt kartų suspėtum susitvarkyti.
Dabar galima paskaičiuoti kiek reikia papildomų lėšų (minimaliai) norint parduoti ir pirkti būstą.
1. Registrų tarnybos pažyma apie gyv. vietą ir šeimyninę padėtį – 10 Lt
2. Pažymos, kad neskolingas už komunalinius patarnavimus ir t.t. – apie 10 Lt
3. Preliminarus įsigyjamo n.t. vertinimas - 150 Lt
4. Banko garantinis raštas – 20 Lt
5. Banko sutarties administravimo mokestis – 400 Lt
6. Registrų centro pažyma sandoriui – 50 Lt
7. Mokestis notarui už abu sandorius – 2600 Lt
8. Mokestis už nuosavybės teisės į būstą įregistravimą NT registre – 160 Lt
9. Hipotekos lakšto registravimas – 100 Lt
10. Hipotekos lakšto tvirtinimas – 300 Lt
Viso : 3800 Lt.
Suprantama, kad mokėti reikia visur ir už viską. Galų gale pinigai ne svarbiausia. Susirūpinimą kelia tai, kad aš, sveikas su aukštuoju išsilavinimu ir dar ne senas vyras, kelis kart netekau savitvardos ir pusiaukelėj norėjau viską mest. Ką kalbėti apie senyvus žmones ar paprastus žmogelius atvažiavusius iš rajonų ir norinčius susitvarkyti turtą ?
Tokiems, kaip aš, patarčiau pirma gerai pasverti ar vertas „šampanas už tokius pinigus“.
Jei keturių asmenų šeima turi kur gyventi, gal neverta dviejų kambarių butą keisti į didesnį vien dėl to, kad atsirado atliekamų pinigų . Juk vaikai užauga, jie kurs savo.
Mano nueitas kelias nėra visiškai toks, koks turėtų būti. Tam tikrų aplinkybių dėka (pvz. banko vadybininkės liga) situacija susiklostė taip, kad ne viską sužinojau laiku, o ir begalinis noras greičiau viską sutvarkyti nė kiek nepadėjo, nes be tam tikrų lapelių negali gauti kitų lapelių ir t.t. Vienam gali pavykti susitvarkyti sklandžiau, kitam kebliau. Esmė ta, kad nepelnytai daug biurokratinio šlamšto turi praeiti paprastas žmogus.
Valdžia žada užkrauti visą darbų naštą notarų kontoroms. Logiška būtų, kad kompiuterių amžiuje viena konkreti institucija susirinktų duomenis, patvirtintų sandėrį ir išduotų naujus dokumentus. Kam laikyti šitiek nereikalingų darbo vietų, kai katastrofiškai trūksta darbo jėgos. Manau, kad registrų – kadastrų darbuotojai privačiose struktūrose užsidirbtų daugiau, o teisininkai, kurių pajamos ir taip solidžios, turėtų dirbti tai, ką šiuo metu daro kelios tarnybos.
Kita išeitis : sukurti naują tarnybą, kuri už solidų mokestį atliktų visus su pirkimu – pardavimu susijusius darbus, t.y. TARNYBA BENDRAUTŲ SU TARNYBOMIS, leisdama užsakovams dirbti savo įprastą darbą.
Šiame rašinyje nepaminėjau, kad buvau pasidaręs notaro patvirtintą įgaliojimą visais klausimais dėl buto pirkimo-pardavimo veikti žmonos vardu. Teisėjui to įgaliojimo neužteko, turėjom vykti kartu. Po tokio akibrokšto aš dar labiau suabejojau sklandžiu dokumentų tvarkymu. Ėmė vaidentis, kad visur tyko pavojai. Pasidariau liguistai atsargus. Prieš atsiimant pažymą iš registrų centro du kartus skambinau: „ar tikrai užteks tik mano paso ?“. Pasirodo, neužteko. Gerai, kad pasiėmiau įgaliojimą, žmonos paso kopiją ir dar daug daug kitokių pažymų (maža ką).
Ar gali normalus žmogus suprasti, kam jis turi kreiptis du kartus į teisėją (pirmą, kad leistų parduoti, o paskui - kad leistų įkeisti), rinkti ir pateikinėti tų pačių dokumentų kopijas, kai esmė išaiškinta : šeima nori prasiplėsti butą ?
Buvau tiek prisigaminęs kopijų, kad atrodė juokinga. Įsivaizduokite – neužtenka. Pamažėl daraisi psichiniu ligoniu : gavai lapelį, iškart - dešimt kopijų, na ir dar porą... dėl visa ko.
Reikėjo iš darbovietės pažymėjimo apie gaunamą atlyginimą, paprašiau buhalterės, kad padarytų visų jai žinomų pavidalų (formų), nes niekas nežino kokia gali pasirodyti tikriausia. Teisėjas pavartė kopiją, paprašė originalą parodyti, o aš ir pakišau ne tą - juk visos skirtingos. Turėjau jam paaiškinti, kad pasiruošiau visokiems atvejams.
Kai pažiūriu atgal, kiekviename žingsnyje nervai, nervai ir nervai. O kai lygiagrečiai su nervais tirpsta pinigai visai nesmagu darosi. Gerai dar, kad nėra įstatymų, verčiančių kartą metuose keisti savo būstą.
![](/f/image/filename/0/0/8497/sviesa-tunely.jpg)
P.S.
Dabar gerbiamam skaitytojui turiu prisipažinti, kad, kai parašiau straipsnį, tebuvau nuėjęs tik iki hipotekos (nusipirkto turto įkeitimo), ir, kadangi maniau, jog toliau tvarkysis pats bankas, nusiraminau, leisdamas sau galvoti, jog tai kančių pabaiga.
Tai, ką dabar parašysiu, turi prasmę, nes, kaip vėliau pamatysite, išsirutulios kai kurios išvados, o ir jūs gausite naudingą patarimą.
Gavus teisėjo leidimą įkeisti įsigytą turtą (priminsiu, kad sudėjus pinigus už parduotą butą ir pridėjus savo, trūko sumos, kurios ir prašiau banko) atėjau į banką pasirašyti kredito sutarties. Vadybininkė pareiškia, kad turiu nuvykti į notariatą (atkreipkit dėmesį – į tam tikrą notariatą) užsisakyti hipotekos lakštą ir susitarti dėl to lakšto pasirašymo dienos. Darau viską greitai (per vieną dieną), sumoku 60 litų. Tada gerb.teisininkė įninka į mano dokumentus ir pasako, kad negali priimti užsakymo, nepasirašyta kredito sutartis su banku. Skambinu banko vadybininkei : „kaip čia yra, juk patys siuntėt į šią kontorą...“. Po keliolikos minučių debatų bankas ir notariatas sutaria, kad galiu užsakinėti hipotekos lakštą, nes kredito sutartis bus pasirašoma rytojaus dieną. Beje, sužinau, kad žmonos įgaliojimas šiuo atveju neveikia, nes nėra įrašytas nusipirkto turto įkeitimo atvejis. Iš tiesų – neįrašytas ! Dėl parduodamo buto įrašytas įkeitimo atvejis, o dėl perkamo neįrašytas. Kas galėtų surasti tokią klaidelę ? O 32-sis notarų biuras iškart surado konkuruojančių kolegų parašytame įgaliojime.
Išaušo rytojaus diena. Sutartu laiku su žmona esame banke. Pasirašinėjant kredito sutartį ir likus 20-čiai minučių iki susitikimo notariate gaunu skambutį, kad notaras negali išduoti mums hipotekos lakšto, nes PIRKIMO-PARDAVIMO SUTARTYJE NETIKSLIAI SUFORMULUOTA, KAD PARDAVĖJAS LEIDŽIA ĮKEISTI BUTĄ BANKUI PILNAI PIRKĖJUI NEATSISKAIČIUS . Geras pusvalandis skambučių, teisininkų ginčų, ir galų gale bankas pralošia prieš notarus, su kuriais bendradarbiauja.
Nelabai tuo metu suvokėm su žmona kas darosi, bet aiškiai žinojom viena : kuo greičiau atiduoti ir atsiimti visus pinigus (kuriuos dar galima), sumokėti baudas ir baigti visas tas nesąmones. Bet, kaip vėliau pasirodė, tai būtų sunkesnis kelias.
Pasirinkimas buvo toks :
1. Atsivesti į 32-rąjį notariatą nusipirkto buto šeimininkus, kad jię pasirašytų įgaliojimą (20 Lt), kad iš tiesų leidžia įkeisti butą pilnai pirkėjui neatsiskaičiuos. Problema buvo ta, kad šeimininkų kontaktų neturėjau, o bendravau per įgaliotą asmenį, kuris buvo išvykęs į kelionę.
2. Laukti, kol mano buto pirkėja susitvarkys tokius pačius popierius ir perves į mano sąskaitą likusią sumą. Tuomet aš turėčiau pervesti savo pardavėjui ir hipotekai nebebūtų jokios kliūties, bankas trūkstamą sumą perveda paskutinis. Tokiu atveju nespėju sutvarkyti per 30 dienų (kaip įrašyta pirkimo sutartyje), už kiekvieną dieną gresia gana dideli delspinigiai.
3. Viską mesti.
Banko vadybininkė buvo kantri, tvardėsi (ir mus tvardė) gana puikiai. Ji pasiūlė paminti mano principus, susirasti perkamo buto šeimininkus ir vėl kreiptis į 32-rąjį notarų biurą, juolab, kad 60 litų jau sumokėti.
Taip ir padariau. Mano naujojo buto buvę šeimininkai noriai sutiko padėti, tačiau niekaip negalėjo suprasti, kodėl prireikė papildomo įgaliojimo, jei sutartyje net dviejuose punktuose juodu ant balto parašyta „sutinkame“.
Išvada aiški : notarų klanas smarkiai konkuruoja tarpusavyje. Juk ne veltui bankas sudaręs sutartis tik su tam tikromis notarų kontoromis. Iš vadybininkės lūpų išgirdau : „kreiptis į nepriklausomą notarą NEGALIMA“. Argi būtų iškilus problema dėl hipotekos, jei eičiau pas tą patį notarą, pas kurį pasirašiau pirkimo-pardavimo sutartis ? Aišku, kad ne.
Ir štai, mieli skaitytojai, patarimas : jeigu nekilnojamojo turto pirkimo procese Jūs imate paskolą, rinkitės tiktai tą notarą, kurį nurodys bankas, ir tik su tuo notaru tvarkykit dokumentus, ar tai bus įgaliojimas, ar hipoteka, ar dar kas nors. Juk neturėtų būti svarbu, katram funkcionieriui atiduoti pinigus.
O dabar, kad būčiau visiškai atviras, pasakysiu : žmonos įgaliojimas buvo reikalingas todėl, kad pirkimo-pardavimo metu mums gimė lėliukas. Suprantama, kad tampytis kūdikį po instancijas neįmanoma, palikti – taip pat. O svarbiausia, kad šį faktą mes kruopščiai slėpėm nuo visų institucijų, juk nežinai, kas gali „užplaukti“ kokiam teisėjui ar konkuruojančiam notarui. Kai nebeįmanoma buvo apsieiti be žmonos, ėjom kartu su kūdikiu, tačiau teisiškai aš jau buvau pasiruošęs: vaikas neregistruotas, pabandykit kas nors įrodyti, kad jis mūsų. Su teisininkais reikia kalbėti teisine kalba, emocijos jiems neįdomios.
Tikiuosi, kad daugiau tokių siurprizų nebesulauksiu, nors kas žino, juk dar laukia pasų poskyris, vėl registrų centras, persiregistravimai, naujų sutarčių sudarymai su komunalininkais, elektra, šildymas, vanduo, internetas, kabelinė televizija.....
Komentuokite ir vertinkite!
Norėdami komentuoti ir vertinti - prisijunkite arba Registruokitės!
sergejus
Straipsnio vertinimas: 10
liuks
2012-05-07 16:02londonice
Straipsnio vertinimas: 10
Aciu jums uz idomu ir issamu straipsni...... Sekmes....
2013-08-24 14:28londonice
Straipsnio vertinimas: 10
Aciu jums uz idomu ir issamu straipsni...... Sekmes....![No_img_thumb](http://lt.lt.allconstructions.com/images/no_img_thumb.gif?1333375285)
2013-08-24 14:32londonice
Straipsnio vertinimas: 10
Aciu jums uz idomu ir issamu straipsni...... Sekmes....![No_img_thumb](http://lt.lt.allconstructions.com/images/no_img_thumb.gif?1333375285)
2013-08-24 14:32